Fixed by: bullit
Stopp! Oroa dig inte. Vi tar honom.
Är du okej, unge man?
-Jag tror det. Tack. -Du vet inte hur det var förr i tiden.
Man kunde tryggt gå runt i parken på kvällen.
Och nu, mitt på dan... Förskräckligt.
-Han var för snabb. -Inga bestående men, väl?
-Bara mitt ego. -Vi försökte, men han hann iväg.
Jag skulle också springa om ni jagade mig.
Vårt motto är "frisk eller död".
Vi försöker hålla oss i form. I vår ålder är det ett måste.
-Ja... Skit. -Vad är det?
Mina pengar, mina nycklar, min plånbok. Allt fanns i min jacka.
-Bor du i närheten? -Nej, mitt i stan.
Vi bor på andra sidan parken. Du kan låna vår telefon.
-Jag vill inte tränga mig på. -Sluta.
Vi kan inte låta dig stå kvar i kylan. Då dör du av lunginflammation.
Tack så mycket.
-Vad är det? -Matt har just ringt.
Han babblade om ett nytt rekord och sa att han hade blivit rånad.
Ta det lugnt, han är okej. Ring honom. Han vill att du hämtar honom.
-Letar du efter nån? -Dr Janusz?
Tack.
-Du måste vara Jackie. -Och du måste vara dr Janusz.
Var. Nu är jag pensionerad.
Nu är det bara Arnold. Bara gamla, vanliga Arnold.
Du är lika vacker som Matt sa.
Alla längtar efter att få träffa dig. De är i gymmet.
Om du vill träna kan du säkert låna några kläder.
Tack, men jag avskyr motion.
Som läkare föreslår jag att du ändrar inställning.
-Men du är pensionerad. -Där fick du mig.
Här är det. Matt?
Där är hon.
Vilken tur att du är okej.
Jag är bara lite öm i revben. Har du rökt?
Det är ditt fel. Du blev rånad.
-Jag är Phoebe, Arnolds hustru. -Så du är en av hans räddare?
Vilken tur att ni var där.
Han har tur på andra sätt också. Se bara på dig.
Bli inte generad. När man känner henne är hon väldigt trevlig.
Sluta prata om mig som om jag inte vore här.
-Kim Barnett. -Hej.
Kim arbetar som forskare på Whitney-museet.
-Du måste vara Jackie. Hej. -Hej.
Ben Goodstein, vår tränare, gode vän och granne.
Och den här vackre mannen är min man, David.
Hej.
Ursäkta. En yrkesskada. Sprinter, eller hur?
Ja, på college. Hur visste du det?
Jag har tränat idrottsmän hela livet. Jag borde kunna se sånt.
-Hej. Sylvia Goodstein, Bens hustru. -Hej.
Mineralvatten? Det tar ett tag att vänja sig vid den här hälsodrycken.
Men du får gärna smaka om du vill.
-Nej, tack. -Förlåt, raring.
-Victor och Miriam McCarthy. -Hej.
Vilka vackra kläder. Prada?
En kvinna som känner sina designers.
-Hur lyder domen? Tycker du om den? -Hon har inte sett den än.
Sett vad?
-Det här är ett skämt, eller hur? -Nej. Inget skämt.
Vi har inte råd.
McCarthys, Goodsteins, Arnold och jag äger den här byggnaden.
Vi har det ganska gott ställt allihop.
Ingen av oss har barn och vi älskar att umgås med unga människor.
Det håller oss unga.
Ska vi låta ungdomarna fundera på saken och komma tillbaka senare?
Det är nåt som inte stämmer.
Vad kostar den?
Bara 350 dollar mer i månaden än garderoben vi bor i nu.
Eftersom bastun och gymmet ingår kan jag sluta på gymet-
-och då har vi sparat in hälften.
-Vad är haken? -De vill se på när vi har sex.
-Men bara en gång i månaden. -Du är en sjuk man.
Tack så mycket.
Det är i alla fall stort nog till en hel familj.
Har läkaren ringt?
Jag är ledsen, älskling.
Men det finns andra läkare. De hittar hela tiden på nya metoder.
Ja, men alla tester, och att behöva göra allt en gång till...
-Jag vet. -Nej, det gör du inte.
Du kan inte veta.
Män har det lätt.
Vi blir stuckna med nålar. De klämmer och känner på oss.
Och vad får ni? Vaselin och porrfilmer.
Tror du att det är lätt? Då skulle du försöka sitta där-
-och stirra på flickor i uniform och deras orgier. Det är hemskt!
Herregud.
Det är otroligt.
I fyra månader har vi offrat luncher och helger.
Och så hittar du den här drömlägenheten.
Genom att bli rånad. Det är nästan lite för mycket New York.
Om vi vill ha den kan vi flytta in före jul.
Un, deux, trois-
-quatre, cinq, six...
Jag övar upp min franska. Banken funderar på att utvidga i Västindien.
Om ni behöver broschyrer, nous parlons francais.
Oui?
200 dollar per kvadratmeter, och du låter folk sitta på den?
Om tyget klarar 100 år på Serengeti-
-kan det nog överleva några cocktailpartyn på Upper East Side.
-Jag har varit på en del vilda fester. -Inte här i nummer tolv.
De är lite fanatiska med sina hälso- och motionsidéer.
Lite? Ibland påminner det mer om en religion.
Ja, men det är deras grej. Och de är trevliga.
Det ser bra ut, Buddy.
Jackie, säg inte att du tänker träna?
Om jag nånsin hittar ett gram överflödigt fett, ringer jag dig.
Jag väntar.
Den trappmaskinen... Även ett gammalt proffs kan ta i för mycket.
Vi ses.
Så där har alla sex varit den senaste tiden.
Alla blir förkylda samtidigt när årstiderna växlar.
David och Kim har inte sett Woody Allen-filmen. Ska vi se den på lördag?
-Trish och Allen kommer på middag. -Visst, ja. På söndag, då?
Vad tycker du om mina nya kläder?
Det luktar gott. Ska ni ha fest i kväll?
Vi har bjudit några vänner på middag.
Sylvia trodde vi skulle verka desperata om vi hälsade på.
Men Jackie! Var har du hittat det där vackra överkastet?
-Vilket underbart tyg. -Kim hittade det åt mig.
Ni har blivit riktigt goda vänner med dem, eller hur?
-Är det ett problem? -Nej, inte för mig.
Men ibland är folk inte riktigt vad de verkar vara.
Vi förnyar nog inte deras hyresavtal när de kommer tillbaka.
-Jag visste inte att de hade åkt bort. -Det visste inte vi heller.
Men i morse såg Buddy dem stiga in i en taxi med en massa väskor.
Strunta i kläderna. Visa hur ni har inrett det andra sovrummet.
Visst.
Så lustigt. Flickan som bodde här tidigare älskade också kläder.
Vacker flicka... Långt, blont hår. Hon använde det också som garderob.
Flyttade de på grund av för lite garderober?
Nej, skilsmässa.
Det här rummet skulle vara perfekt som barnkammare, eller hur?
Sylvia, hon är gravid.
-Gravid? -Nej, det är jag inte.
Vi har försökt, men utan resultat.
-Ni har tid på er. -Ja, det är bara det att...
-Ingen av oss kände våra föräldrar. -Det visste jag inte.
Vi vill så gärna ge vårt barn det vi själva aldrig har fått.
Gå och klä om. Jag vill se dina nya kläder.
Smör?
Vispgrädde?
Salt? Vad håller du på med? Tänker du förgifta dig själv?
Och Matt och era vänner?
-Nej. -Din man springer i alla fall.
Motionerar och tar vitaminerna och mineralerna som Ben ger honom.
Du gör inget. Och äter det där. Du borde skämmas.
Sluta, Sylvia. Håll tyst och låt ungdomarna sköta sig själva.
Okej. Jag lämnar tillbaka det.
-Är du okej? -Ja, ja.
Det är kylan som går genom märg och ben på mig.
Prata på.
Det betyder mycket att du känner att du kan prata med mig.
Jag har bara varit lite stressad på sista tiden.
Jag har inte riktigt varit mig själv.
Tappat lusten?
Normalt är det inget problem, men de sista veckorna...
Motion minskar stress, men till slut måste du ta tag i problemet.
-Mina problem är ganska allvarliga. -Ekonomiska?
Ja, min designateljé... Räkningarna kommer fortare än jobben.
-Du behöver ta ett lån. -Men det kräver säkerhet.
Inte nödvändigtvis. Hur mycket behöver du?
-Nej, Arnold, det kan jag inte... -Det är klart du kan.
Du är som den son jag aldrig fick.
Det känns bara roligt att kunna hjälpa dig.
Räkna ut hur mycket du behöver så ordnar jag det.
Och inga protester.
-Jag vet inte vad jag ska säga. -Hur vore det med "okej"?
Till mig. Inte ett ord till nån annan.
Jag tror jag är nöjd för i dag. Fortsätt du, så ses vi där hemma.
Ursäkta. Jag har legat bakom er ett tag.
Jag pressade mig själv. Tänk att den gamle mannen orkade hänga med.
Om han är din farfar har du mycket att brås på.
Nej, tyvärr. Han är min granne.
Det är fem till i hans ålder i mitt hus. Lika pigga som han.
-Det måste jag få se. -Vi är här klockan sju varje morgon.
-Kylan var för sträng för dem i dag. -Får jag springa med er?
-Det är trevligt att springa i grupp. -Ja, varför inte?
Du skulle väl inte leva i celibat om de sa att det var hemligheten?
Nej. Är det du som har hittat på det här, älskling?
Hur så? För att jag lagar mat i timmar och du äter broccoli och vitaminer?
-Tack. -Sitt kvar, raring.
-Det är okej. -Nej, raring...
Jag gör det. Tack.
Vet du, amigo? Det skulle inte skada dig att äta nyttigare och börja träna.
Jag vet. Men mat...
...är det enda som kan jämföras med sex på min topplista.
Vad är det som pågår? Jag har aldrig sett Allen hjälpa till.
Håll ett öga på dörren.
Med allt som ni har gått igenom så visste jag inte-
-hur jag skulle säga det till er.
Men jag är...
Jag ska...
Trish!
Så roligt. Det är underbart.
-Vet Matt om det? -Affärerna går dåligt.
Jag hoppades att du kunde hjälpa mig.
Nu för tiden är det bara seniorerna som når fram till honom.
Jackie!
Matt har alltid dragits till äldre människor.
Förr lyckades han alltid bjuda in sig hos min familj.
-Aj! -Åh nej, raring...
-Är du okej? -Ja.
Skvallra inte.
-Sa du inte att de var bortresta? -Ja.
Vi går upp och ser vad som pågår.
Antingen är du synsk, eller så har jag fått alzheimer.
-Vi knackade väl inte? -Nej, det gjorde ni inte.
-Vi hörde ett ljud uppifrån, och... -Ingen fara. Det är ingen tjuv.
Sylvia tyckte att det luktade gas så vi skickade upp Buddy.
Den här är till dig. Inget socker, inget fett, inget salt.
-Det var rart av er. -Tack så mycket.
Det är bara ett trick för att få träffa era vänner.
Buddy vill visa Arnold nåt där uppe.
-Ursäkta mig. -Jag är Phoebe, och det här är Sylvia.
-Allen Kramer. -Den spirande konstnären?
-Det här är min fru, Trish. -Matts kompanjon.
Vacker som en dag. Men hur kan du låta honom se ut så där?
Enligt förlossningsläkaren försvinner de extra kilona när barnet är fött.
Förlossningsläkare! Med den figuren behöver du en hjärtspecialist.
Sylvia, nu är du oartig.
Det skulle vara oartigt att inte säga det.
Om vi lämnar dem i fred, kommer Jackie att bli lika fet.
Ingen talar så där till mig eller mina vänner i mitt hus.
-Det är vårt hus, unga dam. -Vi har ett tvåårigt hyreskontrakt.
Okej, nu lugnar vi ner oss. Älskling, slappna av.
Be om ursäkt, Sylvia.
Jag är ledsen.
Det var inte meningen att störa er fest.
-God natt. -God natt.
-Rör mig inte! -Sluta nu.
Med vad? Hon förolämpar mig och dina vänner-
-och du ber mig slappna av. Tack så mycket.
-Gå in och prata med henne. -Hon får lugna sig lite först.
Jag ringer efter en taxi åt er.
Älskling... Vill du prata?
Jag tänker springa en runda i morgon bitti. Vill du följa med?
Jag går och lägger mig.
Jackie?
Vet du nåt om kattungar?
Synd. Det har kommit in en vildkatt i källaren, och den har mycket ont.
Den jamar för fullt.
Förlåt för det som hände tidigare.
-Kan det inte vänta? -Är det den tiden på månaden?
Håll käft, Randy. Jag har inte PMS, och tro mig, män är inte lättare.
Sen lördag kväll har han varit... Jag vet.
Sexiga underkläder och parfym. Det är din lösning på allt.
-Det funkar jämt på Andrew. -Jag önskar att det var så lätt.
Jag ska bara göra ett ärende så kommer jag.
-57:e och sjätte, tack. -Då missar du bokhyllorna.
-Kommer de nu? -Ja.
83:e och Madison. Varför kan du inte lämna ett meddelande som alla andra?
Ursäkta.
Jackie? Vad gör du hemma nu?
-Det där är Kim och Davids möbler. -Exakt.
De har ingenting sagt, och i morse kom ett brev om att de har flyttat.
Utan förvarning. Inte ens ett tack.
-Vart har de flyttat? -Till nån idiotisk ö. Vem bryr sig?
-Men de är skyldiga tre månaders hyra. -Du skojar?
Tyvärr inte.
-Får jag se brevet? -Ja, men du har också fått ett.
Jag stack in det under er dörr.
-Skämtar du med mig? -Nej.
Jag tror inte heller på den förklaringen.
-Men hon sa så. -Det låter mer som en "Phoebe-ism".
Men David har faktisk pratat om sin bank och Västindien.
Det kommer så plötsligt. Men Kim låter riktig glad.
De tycker att vi ska hälsa på dem när de har flyttat in.
Nej! Flyttfirman är inte färdig, och nu kommer vår leverans.
Förlåt för det som hände härom- kvällen. Jag försökte bara släta över.
Jag skulle ha sagt ifrån till Sylvia istället för till dig.
-Jag ska inte göra om det. -Jag älskar dig.
Jag älskar dig också. Hej då.
Buddy, är den där för återvinning? Jag har fullt med kartonger här uppe.
Jag kommer upp senare.
-Är de till mig? -Nej, tyvärr, de är till Jackie.
Liljor, hennes favoritblomma. Jag skojade bara.
Es e Matt Lawrence.
Det här är Ramone och Rosana. De tar över Barnetts lägenhet.
Jaså... Välkomna till nummer tolv.
De pratar inte engelska.
No problema. Habla espagnol?
Inte spanska heller. De kommer från den brasilianska landsbygden.
De talar bruten portugisiska och stamspråket quichua.
Vilken tajming. En av Arnolds vänner från Brasilien ringde häromdan.
Arnold har forskat där och kan språket.
Han frågade om Arnold kunde vara deras tolk och hitta dem en tränare.
De är maratonlöpare på olympisk nivå. Nu ska de träna i kallt väder.
De dök upp i dag. De hatar rummet de hyr, så voilà!
Jättebra.
Älskling?
Så vackra de är.
Det är du också.
Jag sätter dem i vatten.
-Jag träffade just våra nya grannar. -Har de redan hyrt ut lägenheten?
-Det är lite konstigt. -Den här gången håller jag med dig.
Jag tar en dusch först, sen ska du få höra.
Kanske ett bad?
"Quichua. Stam i Amazonas."
"Har haft väldigt lite kontakt med civilisationen."
"Man vet inte mycket om deras hemliga ritualer."
Det låter verkligen som en försköning av kannibalism.
Det är sant, men jag läste nånstans att det inte finns några bevis för-
-att kannibalism nånsin har existerat som kulturell norm.
Stammarna hittade på historier för att skrämma sina fiender.
Tro inte på allt du läser.
-Vad är det, älskling? -Jag vet inte.
Jag vet inte. På sista tiden har jag inte kunnat...
Jag som trodde att all nyttig mat och motion skulle göra dig omättlig.
Ännu en myt skjuten i sank.
Det har inget med dig att göra. Du är helt perfekt.
Jag hoppar ur.
Matt?
-Hej på dig. -Hej.
Jag trodde inte du skulle dyka upp. Var är de andra?
-Jag börjar tro att de är påhittade. -De sitter nog inne i värmen.
-Normala människor gör det. -"Normal" är tråkigt.
Är din fru normal?
Om du kände henne skulle du inte fråga. Hon är färdig för dårhuset.
-Jag skulle vilja träffa henne. -Ja, nån gång.
Hon vet inte att jag finns, va?
-Den svartsjuka typen. -Inte vanligtvis.
Men på senaste tiden har det varit lite kämpigt.
Jag tänkte väl det. Här. Det är mitt telefonnummer.
Du är en attraktiv kvinna, men...
Jag erbjuder bara ett lyssnande öra och en kvinnlig synvinkel.
Buddy?
Buddy, är du här?
Buddy?
Jackie?
Förlåt om jag skrämde dig.
-Vad gör du här nere? -Jag trodde ni var ute och sprang.
Jag skulle bara bära ner några tomkartonger.
-Du skulle ha frågat Buddy. -Det gjorde jag.
-Han glömde nog bort det. -Han ställer nog i ordning i 3A.
Ja, de nya hyresgästerna...
Kom, det är kallt här nere.
-Varför är det ett valv här? -Det var vanligt när de byggde förr.
Det fanns inga inbrottslarm då. Vi använder det till förvaring.
-Är kattungarna där? -Kattungarna?
Ja, på natten när du och Phoebe sprang ner för trapporna för att...
Det var faktiskt inte kattungar, utan råttgift.
Den var helt uppsvälld. Jag fick avliva den.
Så synd.
Jag tror att jag mötte det tilltänkta offret.
Vi har lämnat Matt i sticket på sista tiden. Det är för kallt.
Jag väntar gärna tills solen börjar värma lite.
-Vänta, jag har fler kartonger. -Det får Buddy fixa.
Vi vill inte att hyresgästerna går ner i källaren. Det är för farligt där.
Räkningar, räkningar, räkningar... Kunde de inte vänta till efter jul?
Jag kommer för sent till jobbet. Vi ses senare.
-Hej. -Hej, är du hemma?
-Titta på det här. -Ett brev till de nya hyresgästerna.
Titta på stämpeln. Datumet.
-Förra fredagen. -Ja, innan Kim och David flyttade.
Är det inte konstigt?
Ben skulle ju träna dem. Då kunde väl posten lika gärna skickas hit.
-Jag tycker att det är konstigt. -Du tycker allt är konstigt.
Bara när du rakar dig och använder rakvatten före din löprunda... Ensam.
-Försenad igen? -Som vanligt.
-Förlåt, får jag fråga dig... -Nej, gå du, Jackie.
Taxi!
Hur kan du äta så tidigt?
Har du också blivit frälst? Är du en av dem nu?
-Kan du vara allvarlig i två minuter? -Fortsätt. Förlåt.
-Jag vill gärna höra det här. -Tack.
Jag ringde till banken, men de var inte till nån hjälp.
Men Sarah, Kims kollega, var riktigt rar och lika orolig som jag.
Hon sa att Kim var mitt uppe i ett forskningsprojekt. Tre års arbete.
Man lämnar inte tre års arbete utan att lämna över det till nån annan.
Jag gav henne numret till jobbet om hon skulle höra nåt.
Vad sa Matt?
-Är det så illa? -Jag vet inte.
Det är bara...
Vi har inte haft sex sen...
Han tänder inte på mig längre.
Lägg lite Viagra bland hans piller.
Sluta! Kan du inte låta bli att skämta om allt?
-Förlåt. -Tror du att han är otrogen?
-Är han det? -Det skulle han inte säga.
Men Trish skulle veta det. Även om han inte sa det.
-Hon skulle säga det till dig. -Hon har inte sagt ett ord.
Men tänk om han är det och du får reda på det? Vad händer då?
Då måste jag väl döda honom.
-Var har du varit? -Hjälp mig att hitta layouterna.
De har ringt var tredje minut. En Catherine Rogers har också ringt.
-Vem? -Känner du inte henne?
Bara om hon vet var mina layouter är.
Hon är väldigt envis. Hon fick numret av Sarah Atkins på Whitney.
Här. Vänta, du är försenad. Ring på vägen. Stick nu!
-Hallå? -Miss Rogers? Jackie Lawrence.
Tack för att du ringer. Jag är David Barnetts syster.
-Jackie, de väntar på dig. -Kan vi träffas nånstans vid tretiden?
-Vilket hotell bor du på? -Mayflower.
Ta reda på vem som vann New York Marathon det där året.
Det är min finaste ägodel. Jag fick det av min adoptivmor.
Jag kände mig så ensam när hon dog.
Därför började jag leta efter mina rötter.
För fyra år sen fick jag reda på att jag har en bror.
Ända sen dess har jag försökt hitta honom.
Att komma så nära och hamna i en återvändsgränd, det är...
Jag förstår inte varför Phoebe ljög för dig. Hon vet ju var de är.
Hon gav mig det här. Det är från Kim.
Det var adresserat till Janusz.
Det är ett fint brev. Hon låter trevlig.
Det är hon. Jag hade gärna lärt känna henne bättre.
-Vet du nåt om hennes bakgrund? -Inte direkt.
Förutom David har hon nog inte heller nån.
-Det har inte Matt och jag heller. -Förlåt. Det visste jag inte.
Jag tycker bara att det är ett konstigt sammanträffande.
Två par utan familjer i samma hus.
Mel Brooks har väl inte gjort nån film på åratal?
Varför undrar du det?
Det står här: "Tråkigt att vi missade den nya Mel Brooks-filmen."
-Vill du ha en förklaring? -Ja.
Hör här: Du är i Västindien på firmans bekostnad. Ett stort hav...
En het sol. Mjuka vågor som skvalpar över den perfekta, vita sanden.
Du har på dig din bikini.
Och vad kommer här? Ännu en pina colada.
Är det nummer fem eller sex?
Det spelar ingen roll, jag rafsar bara ner ett brev.
Woody Allen, Mel Brooks, Mel Gibson. Vem bryr sig? Ta bara hit en drink.
Det låter härligt. Men även om hon var full, skulle inte Kim blanda ihop dem.
Folk blandar ihop dem hela tiden.
Jag slår vad om en pina colada att gamlingarna inte skiljer på dem.
Du har säkert rätt.
Jackie? Är du okej?
Det är Catherine Rogers.
Polisen har ännu inte identifierat liket av kvinnan.
Troligtvis föll hon från fönstret i sitt hotellrum på 14:e våningen...
Öppna inte. Låtsas att vi inte är hemma.
De hörde säkert kraschen. Jag släpper inte in dem.
Matt, den här mannen vill prata med er.
Vi låter medierna hantera det som ett självmord, men...
Det var det inte. Hon blev knuffad genom fönstret.
-Jag är väl inte misstänkt? -Nej, nej.
Men hon ringde flera gånger till ditt kontor-
-och vi ville veta varför.
Men efter vad paret Janusz har berättat, kan jag nog räkna ut det.
-Var det ett rån? -Hennes namn var inte Rogers.
Vi vet inte vad hon heter, men hon hade stulna kreditkort på sig.
Var hon inte David Barnetts syster?
Som jag sa åt Janusz: Kim och David var inte heller dem de utgav sig för.
De var inblandade i ett bankbedrägeri.
Vi blev lika chockade som ni över att höra det.
Phoebe sa förstås: "Vad var det jag sa?"
Vi misstänker att kvinnan var en medbrottsling som de lurade.
Hon följde efter dem, de dödade henne.
14 våningar. Hon måste ha mosats som en mogen tomat.
Vilken tur att du inte träffade henne på rummet...
Sluta. Matt har inte pratat om annat.
-Tror de att du är i fara? -Nej.
Jag skulle ringa om jag hörde nåt. Men det händer nog inte.
Jag tror inte på det. Jag pratade med henne och mötte hennes blick.
Jag tror inte på att Kim och David inte är dem de utger sig för.
Vill du ha ett råd? Håll dig utanför det här.
Vet du nåt om medaljen jag gav dig?
Bruce H. Roth. Känner du honom?
Nej, men jag vill gärna prata med honom. Hitta honom.
Vem är han egentligen?
Säkert en tidigare hyresgäst. Är han det, vill jag prata med honom.
Se om nån annan än jag tycker att det är nåt konstigt med nummer tolv.
-Hej. -Vilken överraskning.
-Hur har du haft det? -Bra. Fullt upp, men bra.
-Aj. -Gick det bra?
-Aj! -Ska jag ringa efter en ambulans?
Nej, jag har nog bara vrickat den. Kanske du kan hjälpa mig hem?
Så...
-Vad gör ni i min lägenhet? -Mötte du brandbilen?
En brandvarnare var trasig. Larmet gick och de kom direkt.
Ursäkta att vi gick in hos er. Vi måste kolla alla brandvarnare.
Vi får böter om det händer igen.
Jag förstår. Jag är bara trött.
Så där.
-Hur känns det? -Tack.
-Kan du svara? -Ja.
Hallå.
Hallå?
Vem är det, raring?
Nu förstår jag varför du inte vill ha sex, din skitstövel!
-Du är en idiot. -Det var inget mellan oss.
Det är bara en tjej som jag mötte i spåret.
-Hon föll och jag hjälpte henne. -Jag har hört det tusen gånger nu.
-För att det är sant. -Ring henne nu då.
Bevisa för mig att ni inte lekte lyckliga familjen-
-så kanske jag kan få Jackie att prata med dig.
-Hallå? -Allison?
-Hon har flyttat. -Vart då?
-Jag vet inte. -Och hennes möbler?
Vi hyr ut möblerat veckovis.
Har du pratat med Jackie?
Nej. Hon bor fortfarande hos Trish och Allen.
Doktor Simone Freidlander. Bästa äktenskapsrådgivaren i New York.
Hon vet hur man bryter isen.
När Jackie har lugnat sig kan ni prata med henne.
-Tack, men... -Inga men. Jag bjuder.
-Det är snällt av dig, men... -Jag sätter det på din räkning.
-Du betalar tillbaka när du kan. -Det är inte bara pengarna.
-Jag tror inte att hon följer med. -För att det är mitt förslag?
Vi vet att Jackie tycker att vi är ett gäng snokande gamlingar.
Säg inte att det var min idé.
Om hon älskar dig så följer hon med.
Det heter inte "du och jag". Det heter "vi".
Ni två. Ni två är problemet.
Och ni två är lösningen. Lyssna här, ungdomar:
Jag kan tappa licensen för det här, men jag tror-
-att fertilitetsläkarna är bättre på att orsaka skilsmässor-
-än på att göra barn.
Sex blir en symbol för misslyckande istället för en kärleksakt-
-eftersom en av er, eller båda två, känner sig otillräcklig.
Nu löser vi det här, eller hur?
Kan vi inte spola tillbaka till i höstas och börja om?
Långt ifrån de där människorna.
Tänk om livet tillät oss det. Men det hjälper inte att fly.
-Det var inte så jag menade. -Ni bör flytta.
Men inte än. Lös problemen först.
När ni sen flyttar, börjar ni om på ny kula.
Låter det bra?
Okej. Här är mitt förslag: Gör nåt enbart för varandras skull.
Du vill inte flytta?
I morgon börjar du hjälpa Jackie att hitta en lägenhet.
Och du, Jackie. Hur mycket du än hatar det, ska du börja motionera.
Okej.
Med min hjälp kommer ni, när snön är borta-
-och det är knoppar på träden, att ha hittat en perfekt lägenhet.
Och ett friskt, lyckligt par kan flytta in och börja om från början.
-God morgon. -Hej.
Våren är underbar, eller hur? Har ni pratat med Arnold?
-Nej. -Det känns dumt att behöva säga det...
...men alla som använder gymmet måste göra en hälsokontroll.
Jag vet att det kan kännas obehagligt, men vi betalar för det. Okej?
-Okej. -Tack.
Jag ber Arnold boka en tid åt er.
Kanske du också ska göra kontrollen. Du verkar inte riktigt i form.
Jag har gjort en. Det är bara en förkylning.
Så är det när årstiderna växlar. Vi ses senare.
Mr och mrs Lawrence. Trevligt att träffa er.
Doktor Janusz hänvisar alltid trevliga, unga par till mig.
Matt?
De är nog det sötaste jag nånsin har sett.
Trish kommer att dö när hon ser dem.
När började Trish och Allen jogga?
Skojar du? Är det sant?
Du har inte sagt att du har misstänkt det.
Jag var sen, men jag trodde att det berodde på allt som har hänt.
Men då ringde doktor Conicker med resultatet av våra tester.
Och frågade om jag visste att jag var gravid.
-Jag längtar efter att få berätta det. -Gör inte det, Matt.
Bara Trish och Allen. Jag bad läkaren att inte ta med det i journalen.
Vi kanske hinner flytta innan det syns.
Jag hoppades att du hade ändrat dig på den punkten.
Det hade jag, men...
Där. Det här är vår familj. Du, jag och vårt barn.
Oavsett hur välmenande de är, är de inte vår familj.
Be mig inte uppfostra barnet här.
Nej, självklart inte.
Det är lördag morgon! Gå och ta på dig löparutstyrseln, unge man.
Jag önskar jag kunde, men jag har alldeles för mycket jobb.
Ännu en deadline? Var är Jackie? Hon kan hålla sig i form för er båda.
Hon är där uppe och skämmer bort sig. Hon ska ta en bastu. Vi ses.
Jackie, jag visste inte att du var här. Får jag komma in?
Det är inte särskilt varmt här inne. Är det nåt som är trasigt?
Jag skruvade ner lite. Jag ville bara bli varm.
Är du hängig? Har du blivit förkyld?
Gode Gud, jag visste inte att vi var tre här.
Här, ta det här.
-Nej, tack. -Det är nybryggt mintte. Iskallt.
Jag accepterar inte ett nej. Smaka det.
-Det är riktigt gott. -Varsågod. Jag gör mer.
Jackie, raring? Somna inte nu. Det kan vara farligt.
Nej, jag... Jag mår bra.
Synd för dig. Doktor Conicker berättade er lilla hemlighet.
Jag har den.
Hej.
-Vi förlorade barnet. -Jag vet.
Mrs Janusz berättade det.
Nu ska de ta reda på om Jackie har blivit hjärnskadad.
Hon kommer att bli frisk. Jag vet att hon klarar det.
Om jag hade kommit hem senare...
Mr Lawrence? Er hustru är fortfarande medvetslös-
-men vi tror att hon kommer att bli helt frisk.
Ni har tur som har dr Janusz som granne.
Hans snabbtänkthet betydde allt.
Förresten var de besvikna över att ni inte berättade om graviditeten.
-Jag älskar dig, älskling. -Hej.
Du ser pigg ut.
Är det inte i dag du har den stora presentationen?
-Phoebe. Arnold. -Hur mår hon?
-Hon sover mycket. -Hon behöver vila.
Hon anklagar mig, eller hur?
-Älskling? Ska du gå ut? -Jag funderar på det.
Det är nog ingen bra idé att du går ut själv. Kanske Phoebe...
Tänk inte ens tanken.
De är som en sekt.
Jag tror att jag ska gå ut och köpa vitlök till vår dörr-
-så de håller sig undan.
Du är piggare.
Du behöver kanske inte vara så hård mot Phoebe.
Hon verkar inte må särskilt bra.
-Ser de andra också sjuka ut? -Hur så?
Kim sa att allihop blir sjuka när årstiderna växlar.
Sen blir alla friska igen.
Varför bryr du dig om vad Kim har sagt?
Jag förlorade dig nästan för en vecka sen-
-och de kanske redan har dödat en kvinna.
Lova mig att du glömmer det där? Lova.
-Det där är en äcklig vana. -Då är jag äcklig.
Se till att inte Matt hittar dem.
"Mr Hälsa" och adoptivföräldrarna skulle bli lika upprörda över den här.
-Vad har du för överraskning? -Minns du Bruce H. Roth?
-Har du hittat honom? -Det är inte bara vi som letar.
Jag efterlyste honom på nätet. I går var det en som frågade-
-om jag hade hittat paret Roth. De försvann för sex månader sen.
-Kände han dem väl? -De chattade på Internet.
Men det mest skrämmande är vilken typ av chattforum det var.
Om du tvingar mig att gissa blir du arbetslös.
Det var en stödgrupp för vuxna utan föräldrar.
Både Roth och hans fru. Precis som du och Matt.
Och Kim och David.
Det här börjar kännas riktigt otäckt. Ni måste flytta därifrån.
Allen tycker att vi ska säga nåt roligt här. Inte jag. Vad tycker du?
Trish, Allen, ring mig direkt ni kommer hem. Tack.
-Hallå? -Det blir värre och värre.
Enligt det här arkivet utexaminerades Janusz från Harvard... Beredd?
-Den 10 juni 1929. -Det är 72 år sen.
Även om han var ett underbarn borde han vara 100 år.
Otroligt? Och jag har hittat en bild.
New York Post fredag den 15 mars 1962.
-Det är 39 år sen, eller hur? -Ja.
"Brandeis tränare går i pension. Efter 32 år som elitidrottsledare"-
-"går Benjamin Goodstein i pension."
Då borde han vara över 100 år.
Här. Kemisternas nationella förbund. Victor McCarthy, medlem av...
-Hallå? Hallå? Jackie? -Randy?
Jackie?
Hallå?
Jackie, raring? Är du okej?
Jag mår bra. Jag låg och sov.
-Vad är det? -Det är bara ett strömavbrott.
Lampor och telefoner. Oroa dig inte. De lagar det.
Förlåt att jag väckte dig.
-God dag. Key Magazine. -Jag söker Randy Watts.
Han gick alldeles nyss.
Kan du vidarebefordra mina samtal till min mobil?
-Självklart. -Tack.
-Polisen. -Kriminalinspektör Thomas Sullivan.
-Vi har ingen med det namnet här. -Vad menar ni?
-Han gav mig sitt visitkort. -Ett ögonblick.
Jag väntar.
-Frun? -Hittade ni honom?
Han pensionerades för 23 år sen.
Jag pratade med honom för ett par veckor sen!
Det är nog nån som driver med er. Anmäl det.
Nej, det vill jag inte. Tack.
Jackie, raring? Är du okej?
-Jackie? -Ja, det är jag.
-Det är Andrew. -Vem?
-Andrew. Randys vän. -Hej, Andrew. Vänta lite.
Ursäkta. Jag låg och sov och blev lite förvirrad. Letar du efter Randy?
Randy är död. Polisen sa att en gammal man körde över honom.
Precis utanför ert kontor. Han stannade inte.
Allen tycker att vi ska säga nåt roligt här. Inte jag. Vad tycker du?
Helvete också! Var är ni? Trish, Allen, är ni där?
-Här är jag. -Allen, lyssna på mig.
Lyssna på mig en sekund. Allen?
-Jackie? Jackie! -Vad är det?
Mobiltelefoner. Uppfunna för att plåga folk. Hon ringer igen.
Allen? Allen!
Helvete!
Jackie? Hur är det? Du ser spänd ut.
Nej... Jag håller väl på att bli sjuk.
Ska jag ringa dr Conicker?
Jag skulle behöva Buddy. Min toalett har svämmat över.
Jag hämtar honom. Lägg dig ner så länge.
Vet du vad du skulle kunna göra? Ditt mintte skulle säkert hjälpa.
Inga problem. Det är på väg.
Buddy? Det var dig jag sökte. Min toalett har svämmat över.
Jag hämtar mina saker. Jag kommer strax.
Dörren står öppen. Jag dricker te hos Phoebe.
Jackie? Är du där nere?
Jackie? Jackie?
-Är hon där nere? -Jag ser henne inte.
Hon är inte här.
Kanske här inne.
Jackie, var är du?
Det är bäst att vi kollar hos Buddy igen.
-Har ni hittat henne? -Inte än.
-Jackie! Vad håller du på med? -Jackie!
-Jackie, stanna! -Kör!
Jag vet inte vad de vill. Jag fattar ingenting.
Jag vet bara att det är nåt fruktansvärt som pågår.
De dödade Randy.
Här. Ta de här.
-Var är hon? Är hon okej? -Hon är med Trish.
Hon är verkligen upprörd. Lyssna på henne, okej?
Jag älskar min fru, men hela hennes kropp är ur balans.
Arnold, Phoebe och doktor Conicker har ringt och sagt att hon har flippat ut.
Skit i dem och i vilken balans hon är i.
Hon är min bästa vän. Hon är inte tokig. Förvirrad, men inte tokig.
-Hon är där uppe. -Tack.
Låg det här i Buddys skåp?
Din klocka låg också där.
-Det måste finnas en förklaring. -Förklara Catherines halsband...
...billyktan och inspektör Sullivan. Förklara paret Roth, Kim och David.
Ingen av dem hade familjer. Precis som vi, Matt!
Jag vet inte vad som pågår, men det viktigaste är att du är okej.
När jag ringde till polisen, skulle jag ha sagt åt dem att...
Berätta vad du skulle ha sagt åt dem, så kan jag ringa dem.
De dödade Randy.
Hon somnade i mina armar.
-Jag gav henne en stor dos valium. -Det var nog en bra idé.
-Vad tror du pågår där borta? -Jag har ingen aning.
-Jag tycker att vi ska ringa polisen. -Det är nog ingen bra idé.
Vad menar du med det? Vad har du att förlora?
-Jackie hatar stället. -Vi kan förlora vårt företag.
-Vårt företag? -Vi var i knipa.
Jag lånade 100 000 av Arnold.
Om jag inte kan betala, äger han oss.
Hur kunde du göra det utan att säga nåt till mig?
Förlåt.
Gjort är gjort. Glöm det, okej? Vad gör vi nu?
De här kalIblodiga typerna hittar väl knappast sina offer bland förbrytare?
Om vi ska ringa till polisen måste vi veta vad som pågår där borta.
Och hur tänker du ta reda på det?
Jag åker hem och låtsas som om inget har hänt.
"Var är Jackie?" Svarar de inte, säger jag att jag ringer till polisen.
Och så kollar jag hur de reagerar. Vad kan gamlingarna göra med mig?
-Jag kör dig. -Bra.
Matt?
-Var är Allen och Matt? -De åkte hem till er.
-När åkte de? -Halv elva.
Klockan är tre på natten!
Du har kommit till Jackie och Matt. Lämna ett meddelande.
Matt, svara. Om du är där, svara i telefonen.
-Vem ringer du till? -Polisen.
-Olyckan på Madison Avenue... -När?
-I går. -På 54:e gatan?
-När en man dödades. -Vad är det med den, frun?
Jag vet var den blå pickupen är.
Det ordnar sig. Polisen kommer strax.
Tänk om de har skadat dem? Vad ska jag göra?
Polisen är här.
Stanna här, låt motorn gå. Jag kommer strax.
Den är öppen. Normalt håller de källaren låst.
De?
Jackie, raring. Tack gode Gud, att du är okej.
-Vi har varit så oroliga för dig. -Håll henne borta från mig.
Fråga vad de har gjort med min man och Allen.
Var har du varit? Vi har varit så oroliga.
-Tack, gode Gud. -Vad är det som pågår?
De dödade Randy. De har min man.
Hon har haft det svårt. Vännens död blev för mycket för henne.
-Han ljuger. Jag kan bevisa det. -Varför tar du upp deras tid?
Ur vägen!
-Buddy har lagat den. -Lagat vad, Jackie?
-Vem är Buddy? -Lyktan var trasig. Jag såg det.
Buddy är vår vicevärd. Han är på semester med familjen.
-Har du glömt det? -Ingenting är trasigt.
Får jag tala med er?
-Nej! Lyssna inte på honom. -Ge dem en minut.
Ge dem en minut. Lugna dig.
Ett missfall är nog för att få en kvinna ur balans.
Och så lämnar hennes man henne, och hennes bästa vän dör.
Hon måste skylla på nån. Hon valde oss, som älskar henne mest.
-Jag har sett det hända förr. -Han ljuger.
-Fråga Trish. Hon är ute i bilen. -Ta det lugnt.
Den stod precis här. Du såg mig kliva ur den.
Jag såg dig först när du sprang fram till vår bil.
Är det okej om vi tar med henne in?
-Jag kan ge henne lite lugnande. -Jag har några frågor.
Nej! Snälla! De kommer att döda mig!
Miriam, kan du svara på polisens frågor?
Naturligtvis.
Släpp mig! Släpp mig!
Sluta kämpa emot, Jackie.
Det finns en fördel med att bli gammal:
Man kan komma undan med mord.
Vi måste ta ett blodprov på henne.
Efter graviditeten har kroppen inte återupptagit produktionen av Glöden.
-Vakna. -Vi har en överraskning.
Vi ska berätta en hemlighet.
Hur tror du att vi har kunnat hålla oss så unga?
Bara ni unga typer har Glöden flytande i ådrorna.
Men min älskade Victor kom på hur man utvinner den.
Vill du ha? Den smakar Matt.
Jag älskar dig, älskling.
Du...
Jag älskar dig.
Jackie...
Förlåt för att du har fått vänta.
Jag ska hämta hjälp, älskling. Du får inte dö.
Snälla, dö inte.
-Vad var det? -Jag vet inte.
Var är Ben?
Åh, nej,
Ben?
-Hon har dödat honom. -Herregud!
Var är du, din lilla häxa?
Försök inte ens ta dig ut.
Byggnaden är helt igenbommad.
Hon måste ha gått upp.
Victor, stäng dörrarna. Lås dem.
Hon måste vara här nånstans. Hon kan inte ha smitit ut.
Vad händer där uppe?
Utlänningarna blev nyfikna. Jag låste in dem.
-Vad skulle jag göra? -Jag säger att det är ett inbrott.
-Hjälp! -Jackie?
-Hon har reglat dörren. -Hämta en hammare eller en såg.
Öppna den. Jackie, öppna dörren nu!
Lås upp den förbannade dörren. Ge upp. Du kommer inte undan.
Här. Jag slår bort gångjärnen.
Det är brandlarmet! Vem har satt igång det?
Man kan inte stänga av det härifrån. Bara räddningstjänsten kan göra det.
Skynda dig.
Hjälp!
Jag ber så mycket om ursäkt. Vicevärden håller på-
-att mura i källaren. Dammet måste ha satt igång larmet.
Visst, doktorn. Om du tror att allt är okej, slår vi av larmet.
Hjälp mig. Hjälp mig!
Här inne. Hjälp!
Hjälp! Hjälp oss. Snälla, hjälp oss.
Ring polisen. Snabbt!
Snälla, hjälp oss.
Din egoistiska slyna.
Akta huvudet.
-Jag stänger dörrarna. -Okej.
-Har du rökt? -Förlåt.
Jag ska sluta. Det lovar jag.
Stopp! Oroa dig inte. Vi tar honom.
-Är du okej, unge man? -Jag tror det. Tack.
Han var för snabb.
-Inga bestående men, väl? -Jag är okej.
Vi försökte, men han hann iväg.
Jag skulle också springa om ni jagade mig.
Vi försöker hålla oss i form. I vår ålder är det ett måste.
-Vad är det? -Plånbok, nycklar...
-Bor du i närheten? -Nej.
Vi bor här borta. Du kan låna vår telefon.
Jag heter Simone Friedlander. Det här är dr Conicker.
Jag är Tom Sullivan, New York-polisen. Pensionerad.
Fixed by: bullit